רכה. שלא נכחש על ממון שיש מאחר בידינו - ספר החינוך
שלא נכחש במה שהופקד בידינו ובכל מה שיש לזולתנו עלינו, שנאמר
(ויקרא יט יא) לא תכחשו. ובא הפירוש
(שבועות לז ב), שבממון הכתוב מדבר.
ולשון ספרא
(קדושים ב ג) לפי שנאמר וכחש בה ונשבע על שקר. למדנו עונש, אזהרה מנין
? תלמוד לומר ולא תכחשו. גם זאת מן המצות שהשכל מעיד בהן.
מה שאמרו זכרונם לברכה
(ב''מ ה ב) שהכופר בפיקדון פסול לעדות, ואף על פי שלא נשבע. ואמרו בגמרא ודוקא דאמרי סהדי דההיא שעתא הוה פיקדון בביתיה. פרטיה מבוארין במקומות ממסכת שבועות
(לז, ב) [ח''מ סימן צ''ד].
והעובר עליה וכיחש בעמיתו בדבר שבממון עבר על לאו זה, והוא כעובר על מצות מלך, אבל אין בו מלקות.
המצווה בכל הספרים